LOW_RIDER
- Bombe! - Ne bombardează!
Rosetta!
Rosetta! Rosetta!
Oh, Dumnezeule, o să moară! Arnaldo, dă-mi niște apă.
Îmi aduci un pahar cu apa!
Rosetta!
Doamna...
Te rog, Rosetta. Încearcă să bei apa.
S-a terminat, au plecat. Vom fi bine. Uită-te la mine, uită-te la mama.
Au plecat, bea. Te rog, bea.
- Mama! - Rosetta!
Vezi, mama a avut dreptate, chiar au plecat. Te rog nu plânge, draga mea.
Trebuie să închidem magazinul și să plecăm din Roma. Dar nu plânge.
S-a terminat. Au plecat.
Dacă eram bărbat, îi împușcăm pe toți! Sunt niște ucigași mizerabili!
- Să deschid? - Desigur, desigur!
- Nu pot. Nu se mai poate. - S-a terminat, Rosetta. Poți să-i mulțumești bunului Dumnezeu
Sf. Fecioară, ce fum! E casa mea!
Arnaldo, ce s-a întâmplat? Au lovit una din casele de la stradă.
Mult fum vine din Tiburtino! A căzut tocul ușii.
"Majestatea sa Imperială a decis să-i dea guvernatorului Romei un milion de lire"
- Cine Papa? - Bineînțeles că nu.
"Majestatea sa a aranjat să-i dea guvernatorului Romei..."
". Oamenii din ținutul Sforza se spune într-un comunicat
au întâmpinat cu indignare
testul la care au fost supuși.
Sfinția Sa, Papa Pius al XII-lea a trimis o telegramă președintelui Roosevelt..."
Giovanni, trebuie să mă ajuți.
- Vreau să o scot pe fiica mea din Roma. - Bine, stai jos.
Are o inimă slabă, mi-e frică să nu facă un atac.
- Unde pleci? - Departe de Roma!
- Nebunii ăia vor veni, nici măcar pe Papa nu-l respecta.
- Bine! Poate ca războiul se va termina mai repede. - Oh, aesti nebun? Vom muri cu toții!
- Și ce face Mussolini? - Aș vrea să știu și eu, doamnă!
- Trebuie să facă ceva. - Voi femeile credeți orice.
Înainte să ne bombardeze, afacerile mergeau bine.
- Oh! Sigur că mergeau. - Îți las cheile de la magazin.
Din când în când să verifici și casa.
- Dacă ai încredere în mine... - Desigur.
Vom face un inventariu, așa ca între prieteni.
- Buonanni va cumpăra tot ce merge prost. - Îmi pare rău că pleci.
- Tu de ce nu pleci? - Ce să fac cu banii, Cesira?
- Va fi doar pt câteva săptămâni, nu mai mult. Nu? - Sigur.
- Du asta lui Covelli. Vino peste o oră. - De ce o oră? - Am zis să te duci.
Dacă ceva i se întâmpla lui Rosetta mai bine omor pe cineva.
Pe cine să omori?
Îmi pierd timpul, Giovanni.
Fac orice pt tine.
Știu, ai fost un prieten bun cu soțul meu.
Nu mai dau doi bani pe ticălosul ăla.
Deci ești cu două fete la fel ca ceilalți! Nu va aveați ca frații?
Haide, erai cu el atunci. L-ai iubit?
- M-am măritat cu el. - Dar nu l-ai iubit!
Îmi provoci greață.
Să te văd pe tine dacă trăiai ca mine, într-un coteț! Și mâncam doar o dată pe zi, atât.
Așa că, m-am dus cu primul care mi-a zis "Te duc la Roma." M-am căsătorit cu Roma, nu cu el.
Și cum a fost? Cu un moșneag?
Nu-mi mai aminti.
Vino, stai jos.
Obișnuia să-mi povestească despre tine.
- Ce-ți spunea? - Totul.
- Serios? - Odată am fost la pescuit,
mi-a descris corpul tău. Se lauda cu asta. Îmi venea să-l împing în apă!
Trebuia să-ți spună că în ultimii doi ani am dormit singura!
Cu cine te culcai?
O iei razna! Când ai de crescut o fiică te gândești numai la asta!
Dar... simțeai nevoia măcar?
E treaba mea.
Ce faci?
Nu sunt clienți la ora asta.
Nu intra nimeni.
Poți să închizi ce vrei, Giovanni. Se vede că nu mă cunoști.
Iit place cât de cât de mine, nu-i așa?
- Dar soția ta... - Nevastă-mea!
Sper să cadă o bombă peste ea, ca să mă pot căsători cu tine.
Nu, Giovanni. Te rog, Giovanni.
Oh, Giovanni, stai cuminte!
Ah!
- Te-ai lovit? - O să te omor!
- Te-ai lovit? - Aici...
Aici?
Giovanni!
Giovanni, fiica mea nu trebuie să afle niciodată despre asta.
- Altfel nu știu ce-ți fac. - Deja îți pare rău?
Trebuie să înțelegi că pt mine nimic nu s-a întâmplat. Suntem la fel ca înainte.
Du-te. Ne vedem mâine.
Crezi că mă poți trata așa? Nimeni nu mă tratează așa! Nu sunt proprietatea nimănui!
Mulțumesc pt vin!
Ar fi bine să pui o nouă încuietoare la magazin.
- Nici o grijă. I-am spus lui Gaetano. - Bine.
- Dacă apare ceva nou, o să-ți scriu. - Eu nu pot! Nu-ți scriu.
Îmi i-a o oră să scriu un cuvânt!
- O vedere... - Poate vii să ne vizitezi duminica?
Deja m-am gândit la asta. Ciao!
Ciao.
Rosetta,
stai jos.
Asculta mama, cânta bine nu?
Mizerabilii...
- Pe cine v-ați supărat, doamnă? - Pe toți. - Eu urăsc doar o singură persoană...
- Despre ce cântă? - Ca de obicei, ceva trist.
Te face să te simți melancolică!
Știi cine au dreptul să fie melancolici? Noi itallienii!
Fiica mea a fost așa de fericită că plecăm încât nu a dormit azi-noapte.
Porcul!
- Ce este? Unde suntem? - Cine știe?
- Au bombardat liniile în fața noastră. - Și eu ce fac merg pe jos până la Napoli?
5 ore îmi i-a ca să le repar.
- La naiba! - Ar trebui să fiți mulțumiți că merg trenurile totuși!
- Nu sunt mulțumit deloc! - Asta e problema ta!
Uite acolo e Muntele Forcella.
- Unde e Sfanta'Eufemia? - E acolo. Mergem pe jos, ajungem mai repede.
- Ne putem da jos din tren? - Sigur, de ce nu?
- Trebuie să mergem mulți kilometri. E bine? Îmi place să merg pe jos, mama.
- Îmi poți da jos lucrurile? - Bine, hai jos, doamnă.
Oh, sacul! Unde e sacul?
Doamnă, așteptați!
- Mulțumesc. - Te rog.
Când se va termină războiul ăsta?
Vom pleca acasă de Crăciun.
Din-don! Din-don!
Clopoței, Crăciunul și războiul se va termina.
Cine să te înțeleagă?
- Se va termina de Crăciun. - La naiba! Încă 6 luni? E prea mult.
- Spune-le lor! - Totul se va termina de Crăciun.
Din-don! Din-don!
Uite așa se face, Rosetta. Uite.
Ai grijă!
Trebuie să fie așezat pe mijlocul capului, Rosetta. Nu mai tine gâtul așa drept.
Ușor, așa.
Nici eu nu prea mai știu, la naiba!
La revedere!
- La revedere! - La revedere!
- Nemții ăștia nu-s chiar așa de rai. - Nu, mama.
Ce creaturi frumoase sunteți! Ochii fiilor mei ies afară din orbite.
Rosario, grăbește-te. Când termini du-te în casa și ia-ți ceva de mâncare
și pt Luigino niște felii de salam.
- Când putem pleca mâine? - Rosario, când crezi că poate doamna să plece?
- Când vrea. Am pregătit măgarul. - La un preț bun.
- Am inclus și camera pt noaptea asta. - Nu am nici o alternativă!
Ce? De ce te plângi? Nici măcar nu ți-am cerut bani în avans.
- Pe vremurile astea, cine știe? Nu vă cunosc doamna. - Stai fără grijă.
- Știi ce-i asta? - Iisuse, Iosif și Maria!
N-am mai văzut atâția bani până acum! Rosario, doamna e banca!
Vine și maimuța!
- Ce cauți aici, maimuța? - Știi prea bine.
- Vreți paine? Vin? - Faci pe deșteaptă. Dar eu sunt mai deștept.
Unde-ți sunt fii tai?
- În Albania! Lupta în război. Toți știu asta. Se lupta pt rege și pt Mussolini.
Desigur. Ascultă aici.
- Cine folosește bicicletă, Vincenzo? - Soțul meu, saracu, nu mai are putere.
- Eu o folosesc. - Da, nu facem o cursă odată?
- Cine-s ele? - De la Roma. Stau noaptea asta aici. Se duc spre Sant'Eufemia.
Le-am dat un pat. Doar suntem creștini...
Știi că fii tai sunt dezertori. Dacă îi prindem ii împușcăm?
Toți dezertorii artrebui împușcați!
Uite vinul. Acum, să bem în cinstea fiilor mei Bea, maimuța!
Dă încoace.
Cemai e nou prin Roma, doamnă?
- Bombardează cu bombe din ce în ce mai mari! - În câteva săptămâni, veți vedea...
- Ne-am decis să terminăm. - Să sperăm. - Stați aici în Fondi, doamnă.
Aici aveți ce mânca. În Sant'Eufemia, nici măcar nu-ți vând faină.
- De acolo sunt eu. Mă cunosc. - Am putea să vă luăm la sediu.
- Dvs și fetița ne-ați putea ajuta. - Mai ales la bucătărie.
- Ce vrei să zici? Nu sunt servitoare. - Nu doar servitoare. Să ne ajutați, e o onoare.
Și ție? Ți-ar place?
Sau mai bine să mori de foame precum caprele?
- Vorbește așa cu soră-ta! - Taci. Îți spun eu când să vorbești.
Cui îi spui tu?
Ține-ți mâinile acasă, porcule!
- Stai departe de ea, sau îți sparg capul! - Sunt oameni respectabili. Sunt fasciști!
- Femeia asta merită să fie împușcată. - Sunt femei, mai bine le lăsăm în pace.
- Pune piatra jos. - Fă ce-ți spune! - Mama!
Te-am putea forța să vii cu noi. Fă-o să înțeleagă.
Voi vorbi eu cu ea, maimuța.
Rosetta. Rosetta.
- Să mergem. Se luminează acuși. - Mi-e somn! - La naiba!
Bărbații ăia se vor întoarce azi. Nu am dormit toată noaptea.
Rosetta.
Mama.
Oh, Doamne ferește! Pune-ți asta. Repede, repede!
Nu trebuia să le arăt banii, par a fi niște hoți ordinari!
Cu ăștia, vom merge oriunde vrem. Te rog, grăbește-te, îngerașule, grăbește-te!
- Nu ai mers niciodată cu un măgar, nu-i așa? - Nu, mama.
Când eram ca tine îmi plăcea să-i călăresc. Ii loveam ca să meargă mai repede.
Hey, unde putem lua 2 măgari care să ne ducă la Sant'Eufemia?
- Nu știu. Oamenii nu mai merg așa că înainte. - Pot plăti.
- Fiica mea s-a săturat de mers. - Sunt din celălalt sat, Forcella. Nu vă pot ajuta.
- Pun pariu că se îndreaptă către Roma. La revedere. - La revedere.
- Nu îți este frică, nu? - Nu, mama, nu mi-e frică.
Idiotul ăla a încercat să ne omoare!
- De ce, mama? - Cine știe!
Să mergem. Haide.
- Mai bine am merge pe aici... - Săracul om... - Știu, dar nu putem face nimic.
- Tu ești Paride. - Și tu Cesira.
- Trebuie să te barberesti. - Nu suntem bogați ca voi în Roma.
Asta a făcut avere Roma! O recunoști?
Luisa!
- Cu un fiu pe drum! - Are deja trei!
- Stați jos, doamnă. - Stați jos, Cesira. - Mulțumesc.
- Doamnă, e nepoțica mea. - Bună.
Celebrăm o zi îngrozitoare, aniversarea nunții noastre!
Vino aici, Rosetta, hai aici!
E fiica mea. Aerul ăsta îmi aduce amintiri. Cum zicea mama mea
- Mă înțelegeți? - Nu. - Înseamnă că un om nu sta liniștit.
Înseamnă: "Mâine și poimâine îmi voi da inima cuiva".
- Unde-i mătușă? - La Napoli cu fiica ei.
- Armando? - E mort.
Acolo m-am născut eu. E închiriat, doamnă. Îmi aștept rudele din Formia.
- Ne puteți găzdui pt o lună? - Nu am loc cu toți oamenii ăștia aici din primăvara.
Mă simțeam că trebuia să evadez.
Paride, dă-le camera aia.
- Paride, nu mă fă să implor. Nu suntem rude? - Toți suntem rude.
- Nu mă întorc la Roma, nici la Fondi. Dimineața eram să fim ucise. - Cum?
- Un avion. A ucis un om bătrân. - Aici suntem în siguranță.
- Suntem între prieteni și mâncăm. - Englezii va sosi imediat.
- Englezi sau germani... cine câștigă, câștigă. - Aș vrea să te grăbești! - Cine nu vrea?
Dacă germanii vor câștiga, mă sinucid.
- Ce ți-au făcut până la urmă? - Mie personal, nimic.
- Și atunci? - Gata cu politica. Mănâncă. Și te joacă!
- Ce vrei să auzi? Avea orchestra în Fondi. - Aici canta pt nimic.
Canta 'Vivere"!
Trăind... fără să fii gelos...
- Aveți un magazin doamna? - Și ce magazin! - Ce fel de magazin? - Un aprozar.
Totul se poate schimba, dar nu și un aprozar Filippo De Libero, am un magazin în Fondi.
- Oamenii o să aibă nevoie mereu de legume. - Doar dacă vin russii. - Ce vrei să spui?
Rușii nu fac afaceri. Viața fără afaceri e nimic.
- Voi contabilii le știți pe toate! - Ce zice Papa, doamnă?
A avut un discurs ieri. Toți am plâns.
- Bombele omoară copii și femei! - Da ce bombele noastre nu omoară?
- Voi ați vrut război! - Eu? - Da și tu.
- Dacă... - Porți lucruri fasciste pe tine.
- Și ce? - Am și eu ceva. Asta înseamnă că vreau război? Cânți ceva?
- Nu vor schimba nimic! Răul a fost făcut. - Vorbești de parcă nu ești italian.
Nu sunt, stau aici cu mâinile în san în timp ce restul tarii moare.
Suntem porci. Asta suntem! Toți porci!
De ce trebuie să strici totul, Michele?
- Nu e băiat rău, doamnă. - Nu, doamnă, e chiar de treabă.
Fiul meu ar trebui să mulțumească lui Dumnezeu că încă sunt aici să câștig bani!
- Este idealist. - Asta e! - Și de asta te i-au toți în râs.
Să cântăm "Faccetta Nera" [cântec fascist].
Poate să cumpăr ceva mâncare pt voi.
Odată erau de toate pe aici. Doar bani să fi avut.
Nu acum.
Cumpără-mi 50 de pungi de faină... 20 de faină de grâu...
Vrei niște fasole, păstăi?
- Ce preț au? - Oamenii de aici încă sunt cinstiți.
Un borcan de untura și ulei de măsline.
- Cine mai are ulei de măsline în vremurile astea? - Fac eu rost, mama.
Nu-ți fă griji de ei, doamnă. Vin aproape în fiecare seară.
- De ce nu s-au spălat înainte de cină? - Femeile nu muncesc.
Când eram tânără eram mai rea decât voi!
- Pământul e sărac. A-ți plantat grau și preoții au luat toată cultura. - Auzi Rosetta?
Papa.
Într-un sac mic sunt 60 de nuci. Zece oameni vor rație egala.
Înmulțesc sau împart?
De ce-l întrebi pe tata? Tu ai fost la scoală, învață-ne tu.
Vezi pâinea asta?
Dacă vreau să iau eu o parte și una să-ți dau ție ce fac?
- Prostule! - Lasă-l în pace! Școala e închisă, nu e vina lui.
- O să te învețe unchiul când se întoarce. - Poate aștepta. Du-te la maică-ta.
- Nu se mai întoarce. - Unde e? - În Rusia.
- Femeile alea ruse, le plac bărbații străini. - Nu sunt bărbați în Rusia?
Peppino o să se întoarcă!
- Vrea să fie aproape de fetița lui. - A lăsat-o înainte să se nască.
- Vrei niște morcovi? - Le dăm la cai. - Războiul a schimbat treburile.
Antonio, arunca cu lumini mari!
Lumini! Uite! Acolo! Vezi luminile?
- Ce frumos, mama, îmi vine să mă rog. - Roagă-te, îngeraș, roagă-te.
Mă scuzați, nu am vrut să vă jignesc.
E nevoie de mai mult. Ce fac cu luminile alea?
- Verifică mișcarea trupelor. - Ne pot vedea? - Foarte clar.
Nu mai exista nici un loc sigur pe lumea asta?
Nu poți scăpa. Și e mai bine așa.
Vezi totul în negru! Ce ai pe conștiință?
- Păcate, ca oricine? - Nu am păcate pe conștiință.
Eh, poate doar unul... alaltăieri.
- Vezi? - Nu e un păcat de moarte.
Și ce legătură au copii cu asta?
Te exchivezi ca o femeie! Doamna!
Michele!
- Doamnă, vroiam... Nu am știut, îmi pare rău. - Nu-ți fă griji, e doar o fetiță.
- Vă invit pe amândouă la o plimbare. - Usucă-te, draga.
- Spune-i fetiței că-mi pare rău. - Las-o baltă, bine? Vino mai târziu.
Nu, mama!
- Nu fă mutra asta. - Nu mai vreau să-l văd niciodată.
Nu te-a văzut. Avea soarele în ochi.
E cam nebun. Tatăl lui a cheltuit o avere să-l educe și el îl jignește.
- Ce a zis era adevărat. - Ce știi tu despre viață?
Dacă ai vorbi și tu cum vorbește el te-aș pălmui imediat.
Să-l fi văzut cum fugea!
Trebuie să ne purtam frumos cu el.
Tatăl lui are de toate, paste, carne!
Sunt primul, primul, am câștigat!
- Ești ca o capră de munte! Ce-i cartea aia? - Istorie, n-am trecut.
- La ce școală te duci acum? - La internatt.
- În internate nu înveți lucrurile așa cum sunt. - De ce?
Michele spune-i că nu e bine să mă trimită la internat.
Există și școli publice nu?
O să meargă la cea mai bună școală din Roma. Costă o vere.
Așa e, în Italia, cu cât ai mai mulți bani ajungi la preoți și călugărițe.
- Rosetta! - Rosetta! - Ah, tu și ideile tale!
Îmi pare rău dar câteodată trebuie să spun ce gândesc.
- Te duci la biserica vreodată? - Eu? - Da.
Acum câtva ani, am vrut să devin preot.
- Vroiai să te faci preot? - Da.
- Și de ce nu ai continuat? - Mi-am dat seama că nu aveam vocație.
Sau poate că aveam, de-aia am și renunțat.
- Rosetta! - Nu vreau să vin!
- Haide! - Nu trebuie să-i mai spui așa ceva.
Rosetta e o sfântă. Nici măcar nu sunt demna să-i fiu mama.
- Nu, ești mai bună decât crezi. - Ce sunt?
Afaceristă. Dar în afară de asta, ești un om bun.
- Ce-i rău în a vinde lucruri? - Ești ca înainte. - Ce?
- O țărancă. - Mulțumesc de compliment.
- Este, în zilele noastre. - Ce vrei să spui?
Oamenii necivilizați trăiesc la oraș acum ei sunt cei răi.
Țăranii după război o pot lua de la capăt..
Ce înseamnă asta?
Ei sunt cei care pot construi ceva nou,
dar asta nu o să se întâmple atâta timp cât alții o să ne conducă.
Nu cred că ai dreptate, nu o să-i schimbi pe țărani sau să-i înșeli niciodată.
Am făcut ceva bani pt că sunt l fel ca ei,
Nu am încredere în nimeni. Un trifoi cu patru foi!
O să-ți aducă noroc, aici.
La naiba!
Aș da orice să fiu la Roma acum!
Nu fumezi?
Nu.
- Ai o prietenă? - Nu.
- Ce s-a întâmplat? Nu ai avut niciodată? - Nu.
În zilele noastre un bărbat dacă nu se sacrifica, nu e util pt dansul, familie sau țara lui.
Dă, poți face atâtea lucruri dar nu să iubești.
- Ehi, micuțo, vino aici! - Oh, ce vor?
- Ce vreți? - Mă bucur să vă văd din nou.
- I was asking were the shortcut to Sella îs. - Down there, straight ahead.
Întrebam unde e scurtătură spre Sella.
E fiul lui Filippo, profesorul. Îți amintești, unul dintre cei buni.
În cazul ăsta, o să se bucure când o să audă. Spune-i.
Vreau să-i văd fața când o să audă. Spune-i.
- Mai bine plecăm. - Spune-i, spune-i!
- L-au băgat pe Duce în închisoare. - Ce vorbești?
L-au băgat pe Mussolini la răcoare, ca pe un hoț, cel care a creat Imperiul.
Ce o să se întâmple cu Italia acum? 20 de ani de glorie distruse într-o zi, o oră!
Era un prost, Ducele, pt ca nu a scăpat de trădători încă de la început.
Nu ai nevoie de motiv pt trădători, folosești asta!
Dă-l la o parte? Lasă-l în pace, o să-l prindă nemții. Să mergem.
O să mor fericit dacă e adevărat. Haide!
- Nu! - Stai liniștită, Rose, nu o să tragă.
O să-ți arate nemții cum pedepsesc ei tradtorii!
O să mănânci noroi with your tongue! Go on, eat dirt!
O să mănânci noroi! Haide mănâncă noroi!
Să mergem. Mulțumește-i lui Dumnezeu că suntem buni cu tine. D-le Secretar...
Pleacă, fiica mea, uite, vezi. L-ai crezut Michele? Parcă e o comedie.
- E adevărat, fug. - E imposibil! Nu poate fi adevărat.
Dar e adevărat. O nouă viața a început.
- Ne întoarcem la Roma. - Du-te unde vrei, suntem liberi!
Mă întorc, le spun la toți!
Știi ceva? Toți sunt nebuni.
Scuză-mă, Rosetta.
Mă bucur pt el că l-au eliberat, Mussolini, săracul. Are nevastă și copii.
Între noi fie vorba, Mussolini, ca bărbat... ca bărbat, ce crezi despre el?
- Ca bărbat? - Mă sperii de el.
Cum poți face dragoste cu un bărbat ca el? As îngheța.
Tot ce trebuie să faci e să stingi lumina.
- De ce râdeți? - Ia și citește cartea.
- Vreau să știu. - Vorbeam despre politică.
- Spuneți-mi ce e așa amuzant. - Nu jucăm cărți? Un moment.
- Am câștigat! - Așa e.
Intra.
Sunt doi englezi. U nevoie de ajutor.
Submarinul lor i-au adus în Italia cu o misiune.
- Nu e treaba noastră. - Să-i ascundem câteva zile, înainte să plece spre Sud.
- Ceilalți ar putea să protesteze.
- Ei nu protestează, împușcă! - Păi?
Trebuie să le explicați avem o datorie față de familiile noastre.
Prea mulți spioni. Dacă afla germanii e dezastru!
Ne i-au pe toți în Germania, Michele.
- Da, să ne gândim la copii. - Nu mai avem.
- Nu poți să te gândești numai la tine. - Porți agrafa de fascist.
- Pe aici. - Michele.
- Am putea să le dăm niște pâine. - E proastă?
Se trezește noaptea înfometată și vrea să le dea lor mâncarea. Haide.
- Vin și ei, eh? - Știam eu că ești o persoană decentă.
- La naiba, oricum. - Pune ceva peste.
Sunt obișnuită de la magazin.
Mersi. Vinul e bun, pt ca cineva bun mi l-a dat.
Pt englezi.
Pt toți englezii.
Pt Michele.
O picătură pt Rosetta și pt mine.
- Pt victorie. - Pt o lume mai bună.
Majoritatea dintre noi spera ca după război să fie o schimbare.
Va fi o schimbare, dar mai întâi trebuie să-i învingem pe germani.
E foarte bun.
- Viva Giovanni! - Giovanni!
- Cine-i Giovanni? - Mai vreau, mama.
Vrei să te îmbeți? Urechile mi-au luat foc deja.
- Sunt multe lucruri bune în Italia. - Nu cunoașteți Italia.
- Știm de Leonardo da Vinci, Michelangelo. - Sunt morți.
Nu-i știți pe cei vii. Uită-te în ochii ăștia.
Arată-i englezului ochii, îngeraș. Sunt ca două stele.
- Sunt drăguți. - Frumos.
În loc să intrați prin Sud trebuia să veniți mai de sus,
a-ți fi bombardat mai puține orașe.
Și mai puțini copii ca asta ar fi murit.
De la baza ni s-a ordonat, trebuia să fie un motiv.
Baza da ordine, dar nu au văzut ochii ăștia.
Întreabă-l dacă războiul se va termina primăvara asta?
Știu mai puțin decât noi.
Mulțumim, nu vrem să abuzăm de ospitalitatea dvs.
Unde vor dormi? Dacă tot sunt aici.
În munți doamna. Suntem în putere acum.
Sunt peșteri în munți.
- Mulțumim. - Cu plăcere.
- Mulțumim, doamnă. - Arrivederci.
- Stai, să văd dacă e în ordine.
Haide!
Strânge astea. Mă duc afară pt o gură de aer. Uite la frunte.
Ce febra ai, mama!
- Mergeți drept înainte. - La revedere. Mulțumim.
Când beau ceva, mi se urcă la cap.
- Cine e Giovanni? - Încă mai întrebi? Ce vrei să știi?
- Fără motiv. - E un prieten, unul care am încredere.
- Îl iubești pe Giovanni? - Îl iubești...?
De ce? Nu pot iubi dacă vreau? O văduvă, nu poate fi iubita?
Are o nevastă și copii, așa ca...
Ți se pare bine dacă cineva trebuie să stea cu cineva chiar dacă nu iubește?
Este oribil să stai în pat cu cineva pe care nu-l placi. Fiecare noapte, toată viața...
Haide Rose, haide.
- Noapte bună Michele - Noapte bună
- În sfârșit, Michele! - Șoarecii nu au respect pt nimic.
- Au stricat pana și Biblia. - Pune-te la mijloc.
Nu suntem la biserică, vrei doar să citești o poveste.
MicheIe, citește ce vrei.
Aici sunt povești frumoase, mai bune decât în cărți.
Citesc când Iisus mergea pe apă. Sau mai bine despre învierea lui Lazăr.
Mama, vino aici, nu te ridica.
Nu, trebuie să pregătesc cina.
- Cine e? - Este fiul unor refugiați. Mama lui e bolnavă.
Am devenit precum caprele, mâncam iarba.
- Te rog citește. - Cine are faină, nu o vinde. - Te rog, citește.
Fermerii l-au înmormântat.
Imposibil de găsit sare.
- Trebuie să ne ajutăm. - Suntem toți italieni. - Te rog citește, MicheIe.
"Un om pe nume Lazăr
- În Bethania, satul unde Maria și sora ei locuiau" - De ce nu m-ai chemat inante?!
"Maria este femeia care i-a spălat picioarele lui Iisus
și le-a șters cu părul ei.
- Fratele ei Lazăr era bolnav. - Amin.
'Asa ca surorile i-au trimis acest mesaj: Te rog, Învățătorule, prietenul tău este bolnav.
Iisus a spus: 'Boala asta nu-i va aduce moarte.
Nu, este pt a mari gloria lui Dumnezeu. Prin ea, Fiul lui Dumnezeu se va glorifica..
Iisus o iubea pe Martha și pe sora ei..."
- Îmi dai niște pâine? - Păstrează liniștea.
".. s-a chinuit două zile în locul unde stătea."
- Achille! Ai cumpărat ulei? - Nu, era prea scump.
Prostule, se va scumpi și mai mult. Trebuia să cumperi!
O vedere pt Serafino și una pt Cesira.
- Ai auzit la radio? - Nu au aterizat din cauza unei femei.
- Dar vor continua cu ofensiva. - De data asta e adevărat.
- Doamna Cesira, aici suntem! - Fii lui Battista s-au întors.
- Vorbim mai târziu. - Pe curând...
MicheIe, să mergem.
"a rămas două zile acolo unde era. Apoi a spus apostolilor:
Să ne întoarcem în Iudeea."
Apostolii i-au spus: "Rabbi, evreii o să încerce să vă omoare cu pietre și Tu vrei să te întorci?
Iisus a răspuns, "Și nu sunt 12 ore într-o zi?
Dacă cineva umbla ziua, nu se împiedică
pt că vede lumina zilei. Dar dacă merge noaptea..."
Au încercat să mă fure, dar Giovanni i-a păcălit!
E mai bun decât un frate!
Ar fi putut să mă ruineze. Moștenirea Rosettei era în dulapul cu haine.
Toți sunteți morți, mai mult decât Lazăr.
Cu făină ta, cu frica ta de hoți, grija ta de trup
nici măcar Iisus Hristos nu te poate salva!
MicheIe!
- Ce e? - Nimic.
Mama, eu îl ascultăm!
MicheIe are dreptate.
Te rog oprește-te! Ce s-a întâmplat?
- Nimic. - Ne-ai făcut morți!
- O să murim de foame! - Și eu sunt mort. - Așa de tânăr?
Trebuie să spui tot ce ai pe suflet, bun sau rău...
- Nu am tupeu să vorbesc tare. - Niciodată nu ești așa de sincer.
- Nu-s sincer cu tine. - Cu mine?
Sigur.
Shoo! Pana și caprele! Trebuie să fac curat aici.
Poarta e stricată de când am plecat.
Să mergem, plouă.
Te iubesc, Cesira.
- Pe timpurile astea, te gândești la asta? - Trebuia să-ți spun.
Ai putea să mă pocnești pt asta, dar e adevărat.
Proștii ăștia sunt aici să vadă scena!
- Nu te deranjează? - Eu?
Te deranjează. Ai pe cineva în inima.
Doar pe fiica mea.
- Am decis să mă întorc acasă, Rosetta. - Pleacă, mama.
- Nu o să mai bombardeze Roma. Vor bombarda aici. - Așa e, mama.
Ce slabă ești. Trebuie să mănânci mai mult. We have plenty to eat, în Rome.
Ce rece e! Vino aici, Rosetta.
- Mama, de ce nu mai vine, Michele? - Nu știu.
- Te iubește, Michele. - Continuă.
Ești frumoasă de aia.
Are 25 de ani! Niciodată să nu te duci după un băiat mai tânăr decât tine.
- Dar e cel mai de treabă din Sant'Eufemia. - Dacă ești de treaba nu e de prea mare ajutor.
Ce curent!
- Știi ce părere am eu despre Michelle? - Ce?
Are o inimă bună dar nu îi place munca.
- Ar fi bine să-i dăm cartea înapoi. - Dar mi-a dat-o mie. - Ar fi un soț bun.
Nu are vicii. Dacă erai mai mare cu câtva ani, te lăsăm să te măriți cu el.
- Ce spui acolo, mama! - O să trebuiască să te gândești și la astea, nu?
Uite ce râde!
- Ascunde. E pâine proaspătă. - Oh, mulțumesc.
Ai grijă, ascunde, nu vreau să știe tata.
- Te rog, dă-mi niște pâine - Tu, liniște!
- Vreau și eu! Vreau! - Taci!
EvangeIisti! EvangeIisti!
- EvangeIisti, îmi vinzi niște brânza? - Nu mă numesc Evangelisti, ci De Santis.
- Mi-au spus că ești EvangeIisti și vinzi brânza? - Suntem toți din religia evanghelista.
Ce înseamnă asta?
- Nimic, doar că trăim după evanghelie. - Și brânza, vinzi?
Pai, nu, dar pot să-ți dau,
- Ce are oaia aia? - Oaia aia o să nască cât de curând.
- Așa de mică! - Vrei doua?
- Cât vrei pe una? - 1,000 lire fiecare. - E aur?
Mai bine mănânci brânza decât aur.
- În evanghelie ai învățat preturi din astea? - Dacă nu vrei...
Înainte cumpărăm o casă cu ăștia.
Nu lua, doamnă. Dacă iei după prețul meu, ai să fii supărată pe mine,
și dacă vând după prețul tău o să fiu eu supărat pe dvs.
Evanghelia vrea ca oamenii să se iubească.
- Ești mai rău decât ceilalți. - Pace, sora mea.
- Dacă vrei un miel de Paști, să-mi spui. - Nu, nu mă mai păcălești tu.
Bine.
E bine.
Bun.
- Unde pot găsi faină? - Cine să aibă faină.
Dacă Rosette se îmbolnăvește vezi tu faina când i-au un cuțit!
Într-o zi noi refugiații vom veni la voi cu pușca! Apoi o să dați voi faină.
- Așa să faci! - Dacă faci așa o să te omor!
- Ce te-ai enervat așa? - Nu înțelege el nu are copii.
- Ce înveți pe copii? - Vrei să mă înveți pe mine?
- Du-te la maică-ta! - Încearcă și ai să vezi că ai să faci ca mine!
- Credeam că ai plecat. - Plec în curând. - Unde? - Jos.
- Nu prea te-am mai văzut. - Merg cu tine până la Fondi.
- Ești nebun? O să ne împuște nemții. - E un prieten acolo care o să ne vândă faină.
- Nu trebuie să riști. - Ți s-ar putea întâmpla ceva.
Nu prea mă cunoști. Dacă un german se apropie...
Ce se întâmpla? Au ajuns caii sa mănâncă grâu!
Via!
- Mâncau grâu. - Nu-ți fie teamă. Nu sunt neamț.
- Ești rus. - Rus, trădător.
Parcă ești o fată ucraineana. Ochi de ucraineană, frumoși.
- Drumul e sigur? - Poți merge.
Ultimele zile pt nemți. Și pt mine cred.
- E frumos! Chiar e rus? - Dezertor.
Nu știam că-s așa frumoși în Rusia!
Îmi poți spune de unde pot cumpăra zahăr și faină...
Conserve, lapte, miere? Orice putem face rost.
Dacă îți spun nu le spui germanilor unde mi-am ascuns mâncarea?
Jur să nu spun.
Ultima oară știi ce am spus? "Nu am nimic." Și ei au spus: "Oh, nu ai nimic?".
Ta, ta, ta, ta, ta...
Poți lua laptele asta, dca vrei. Nu mai am nevoie. Pt ce?
L-au ucis pe Gaetano, copilul meu. Pt cine să dau lapte?
Vrei? Cine vrea lapte?
Cine vrea laptele meu?
Grăbește-te!
- MicheIe, de unde ai venit? - Sant'Eufemia, toți sunt bine.
- E un prieten de-al nostru, un refugiat. - Vă rog, doamnă, veniți.
Pe aici.
Prieteni buni. Este comandantul german de la unitatea anti-aeriana..
MicheIe!
- Cesira, un prieten de familie. - Stai jos. - Serviți-vă.
De unde ați făcut rost de pâinea asta?
Un soldat ni le-a făcut cadou și noi i-am făcut lui un cadou. Știi, pe război...
- Un schimb-Exact.
Este interzis. Cine era soldatul?
- Mă duc să fac cafeaua. - Să te ajut.
- Stai jos. - O să te ajut.
MicheIe, mănâncă niște prăjitură.
- Cu ce te ocupi? - Sunt absolvent.
- Ce ai studiat? - Literatură.
Eu am studiat psihologia la Roma.
Acum înțelegi că noi italienii rezistăm la tot ce ni se întâmpla.
Nu, nu înțeleg. Sunt multe lucruri pe care nu le înțeleg, în special diferența dintre clasele sociale.
Oameni ca voi care au de toate și țăranii care nu au nimic.
Nu e masă obișnuită. Mama mea... a gătit în cinstea dvs.
Ieri am vizitat niște țărani... Trăiesc precum găștile, domnule.
Nu înțelegi, ei trăiesc așa pt ca așa vor ei!
E vina vostra!
Nu mă convingeți voi cu o cină! Spun adevărul.
Mama mia!
Stăm în dreapta lui. Mănâncă aici în fiecare duminică.
I-aș otrăvi supa!
- Noi germanii ne place adevărul! - Să nu credeți că sunteți singurii.
O să fiți surprinși să aflați că adevărul nu e doar în proprietatea voastră.
- Întotdeauna bea mai mult decât o sticlă. - Scuză-mă. - Mănâncă tot ce vrei.
- Pot să i-au resturile? - Ia ce vrei.
- NSi acum? - Îl pune să cânte. - Pot să i-au zahăr?
Și faină?
Tu... și MicheIe...
Cafeaua!
- Amestecă. - Da.
- Aveți războiul în sânge. - Război?
Războiul, prietene, e o experiență pe care un bărbat trebuie să o trăiască, altfel nu e bărbat.
Dacă așa e, mai bine m-ar castra.
Așa simțiți voi italienii, așa ca o să trebuiască să pierdem oameni valoroși aici.
Am fost învinși înainte să începem.
Ach, în loc să visați, băgați-vă în cap
voi italienii trebuie să plătiți pt greșelile voastre!
Să pletiti! Înțelegi! Și copii voștri vor trebui să plătească
- Ce legătură au copii? - Spune-mi.
- Am întâlnit o femeie nebună din cauza voastră, dar pe mine nu o să mă înnebuniți! - Nu o asculta. E doar o femeie
- Să ieșim afară! - Mai repede, Mama!
- Să ne ajute Dumnezeu! - Oh, Doamne!
- Oh, ajută-mă! - Grăbește-te mama.
Cesira, vino!
Nu văd!
Ce faci?
Dacă ne vedea Rosetta sigur își schimba părerea.
Știi ceva? Cred că ești destul de mare ca să ai o altă frizură.
- Vreau să am părul ca tine, Mama. - Încerc.
Ai mai crescut cu doi centimetri.
Mă duc în munți. La revedere.
- Și cum ajungi acolo? - Mă descurc eu.
- Ai grijă. Și ce o să faci? - Ceva bun.
- Pe curând, Rosetta. - Ne întâlnim, în Roma?
Poate O să-ți trimit niște cărți oricum.
- Ai adresa? - O să te găsesc eu.
Hey, vino să vezi! Sunt germani aici! Se retrag!
În câteva zile vom pleca!
Dați-ne ceva de mâncare.
- Am spus să ne dați ceva de mâncare! - Aici nu are nimeni nimic. Suntem înfometați.
A fost un ordin.
Să facem ceva. Dă-i niște pâine, hai.
Unul dintre voi să meargă cu noi
să ne arate drumul. Trebuie să ajungem în satul următor.
- Tu - Nu sunt de aici. Nu cunosc locurile - Nu știe.
Atunci tu.
Toți pot confirma că suntem din Ceprano. Suntem refugiați.
Vrem apa.
- Apa, repede! - Să aducă cineva apa!
Mai repede!
Haide, repede!
Dă-mi pâinea aia! Suntem precum câinii!
- Vino cu noi. - E fiul meu!
Fiul meu nu cunoaște munții. Citește, e student! Studeaza Biblia!
Mișca sau te împușc.
Ia-mă pe mine.! Știi împrejurimile.
Vă arăt eu drumul cel mai scurt.
Mă duc, Mama. Mă duc.
Haide, să mergem! Avem mult de mers.
Ești bătrân, îl vreau pe ăla mai tânăr.
Nu te îngrijora. O să mă întorc până diseară.
Pa, Mama. O să mă întorc.
Fiul meu! MicheIino!
O să se întoarcă, nu-ți fă griji.
Înainte.
- Vin americanii! Americanii! - Michele a înțeles situația și a scurtat drumul. Așteaptă în Fondi.
- Sunt sigură. - Dar Michele trebuia să se întoarcă pe aici.
MicheIe știe ce s-a întâmplat. Când a văzut americanii știa că trebuia să plece.
A avut dreptate, toți pleacă.
- Haide, FiIippo. - Put bagajele pe măgar.
- Să vedem ce s-a întâmplat cu Michele. - Doamnă, în câteva zile veți fi în Roma.
- Paride, vino! Luisa te cehama! - Vin înapoi.
- Stai aici cu soția ta. - Are grijă de ea ca trebuie să nască.
Unii se nasc, alții mor.
MicheIe are cap pe umeri. Nu o să se lase păcălit de nemți!
Hai, să mergem.
Totul s-a terminat!
Încă nu știu dacă sunt americani sau nemți.
Nemții sunt pe fugă. Dacă aliații continua, îi vor alunga pana la Milano.
- Ne putem întoarce laRoma? - În câteva ore. - Cred că mai mult.
- Trebuie să ne elibereze? Uite! Americanii!
Domnișoara!
- Doamna Cesira. - Ce vrea?
- Te roagă să-i arăți picioarele. Vrea să-ți facă o poză. - Roago pe sora ta!
Îmi pare rău, nu vrea.
Nu putem ajunge la Fondi. Bombardează drumul.
Trebuie să așteptăm să treacă americanii.
- Suntem din celălalt sat, mai în jos pe drumul ăla. - Dumnezeu să fie cu voi.
Fecioară să va protejeze.
- Mama, ce să facem? - FiIippo, vreau să știu despre fiul meu. Să mergem - Ai dreptate.
Paride, trebuie să mergem la Fondi. Michele ar putea să ne aștepte acolo.
- Mama, haide! - Îngerașule, e dezastru!
- Nu avem timp de Fondi. Mă întorc la Sant'Eufemia. - Eu nu!
- Am plecat prea devreme - Să mergem.
- la revedere. - Noroc.
Ai grijă, Maria.
Ia-mă de mână.
- Să-mi spui de Michele! - Au inebunit cu toții. Vor fi în mijlocul bombelor!
- La revedere, doamnă. - La revedere.
- Pa Rosetta. - Pa.
- Doamnă, vino cu noi. - Nu, la revedere.
Haide ingereas haide. Vom ajunge la Roma prin munți, e mai sigur așa.
Hai să mergem! Ce fată nebună.
Ce-i MicheIe pt tine? Frate, tată, ce e? Vino sau te pocnesc!
Vii sau nu? Rose!
Mai repede, Rosetta! Vreau să mă întorc la Roma, înțelegi?
Fugi!
La naiba!
Să mergem.
Nu vrei înapoi la Roma?
Vrei să mănânci ceva?
Dă
Uite.
- Oare cine sunt ei. - Sunt Aliații, Mama.
Să găsim un adăpost.
Picioarele mele!
- Vrei să dormi puțin? - Da.
Bine, întinde-te.
- Vrei să-ți dau jos? - Nu.
Rosetta.
- Rosetta. - Ce? - Ai văzut? Ar fi bine să plecăm!
Rosetta!
Fugi Rosetta, fugi!
Rosetta!
Mama!
Rosetta!
Mamma!
Rosetta.
Îngerașule.
- Crezi că poți merge? - Da.
Rosetta.
Știi ce au făcut fiicei mele acești "eroi" pe care îi comanzi?
Știi ce au făcut soldații ăștia în sfânta biserică sub ochii Sf Fecioare? Știți?
Peace, peace.
Dă, pace, frumoasa pace! Mi-ați distrus fiica pt totdeauna!
Acum e mai rău decât moartă. Nu, nu-s nebuna. Nu sunt nebună!
Uită-te la ea! Și spune-mi că-s nebună!
Ticăloșilor!
Rosetta.
Rosetta!
Rosetta.
Stai, să te ajut.
- Ai dureri, fiica mea? - Nu.
- Copile, te rog vorbește cu mine. - Ce mai e de spus?
Pari supărată pe mine, îngeraș. Trebuie să fii puternică.
Mâine o să fim acasă, sunt sigură.
Vom găsi un loc de dormit apoi plecăm.
- La ce folos? - La ce folos? Mă scoți din minți.
- Am trecut împreună prin astea. O să treacă. - Mama, nu mai vorbi despre asta.
Haide, îngeraș. Ne-am lăsat lucrurile pe drum cineva ar putea să le fure.
Hai.
Haide.
De ce nu te sprijini de mine? Haide Rose.
- Nu aveai nimic de împărțit cu marocanii ăia? - Ți-am zis că nu.
La Vallecorsa azi dimineață au violat jumătate de sat.
Dacă se ating de sora mea o să-i omor pe toți.
- Unde ne lăsați? - După Fondi.
- Poate vreți să oprim acasă la mine, am un pat. - Suntem în drum spre Roma.
E prea periculos. Astepta-ți câteva zile, lăsați-i pe americani să ajungă primii.
Îți place să dansezi?
Să dansez!
Dar fata?
- Ție... îți place să dansezi? - Las-o în pace, nici măcar 13 ani nu are!
Ce contează? Fetele cu care mă întâlnesc eu au 15. Fetele cresc repede pe aici.
- În seara asta o să dăm o petrecere. - În seara asta trebuie să dormim.
Cine vrea să doarmă? Vreau să mă distrez.
Îți place să cânți, copilă?
- Da. - Atunci hai să cântăm!
E frumos, cânta!
Rosetta?
Rosetta!
Rochia!
Rosetta.
Rosetta!
- Ce s-a întâmplat, doamnă? - Doamnă, ce este?
Cred că a plecat la Fondi să-l caute pe MicheIe.
Afară pe o așa noapte! Cred că s-a dus la Fondi!
- Cât de departe e de aici la Fondi? - Vă duc eu acolo, doamnă. În jumate de ora ajungem.
Dar de ce nu mi-a spus?
- Să mergem la Fondi, la aprozarul FiIippo, la tatăl lui Michele. - Să mă încalț întâi.
L-au ucis pe fiul lui FiIippo.
L-au găsit pe deal în seara asta.
Michele.
Sigur era Michele?
Dă. Un prieten de-al meu a văzut cum nemții l-au împușcat.
Mama lui moare de supărare!
Doamnă, fiica dvs e afară cu fiul meu FIorindo.
- Unde? - Nu-i departe, au plecat la dans. - Unde sunt? - Nu-i departe!
Ce porc e fiul dvs? E doar o fată mică, o să-l omor pe ticălosul de fiu!
A plecat de bună voie. Nu a forțat-o nimeni.
Ce s-a întâmplat cu ea, Dumnezeule.
Cu ce am greșit? Spune-mi cu ce am greșit...
O să se întoarcă.. Duceți-vă în pat.
- De ce nu mi-ai spus ce aveai de gând să faci? - Dormeai.
- A-ți aranjat asta aseară... împreună? - Da.
- Cine ți-a dat ăștia? - FIorindo.
- Pt ce? - Să-i port.
- De purtat? - Sigur.
Nu-mi spui tu mie 'sigur' așa!
Nu auzi? Nu vei pune ciorapii ăștia pe tine! Nu ai să-i pui!
O să-i sparg fața nenorocitului ăla!
Nici măcar nu plânge...
E prea proastă.
A avut dreptate, MicheIe.
Să fugim, să fugim...
Dar cum să fugi de așa ceva...
Nici măcar nu ai întrebat de MicheIe.
E mort. Michele!
Mama.
Îngeraș...
Îngerașul meu.
Iartă-mă.
Te rog iartă-mă.
Oprește-te, Rosetta, te rog.
Vino aici, Rose. Hai, îngeraș.
Te rog numai plânge, te rog.
Te rog Rosetta, te rog..
Te rog, Rosetta.
Îngerașul meu.
Dormi.
Îngerașul meu.
Dormi.
traducerea și adaptarea: tyby [low_rider] tibiss2001@yahoo.com
SFÂRȘIT